![](https://rafiostroff.com/wp-content/uploads/2021/12/באנר-חתוך-לפרסום-1024x516.jpg)
מה זה מיניות חיובית? מה הביטוי "מיניות חיובית" אומר בשבילי? ייתכן שעבור רבים יש לזה פירושים שונים. במאמר זה אני מבקש להסביר מה זה אומר עבורי.
"מיניות חיובית" היא התייחסות למינית מתוך מבט אוהב ואוהד. המיניות שלנו מעצימה את חיינו, ממלאת אותנו בביטחון ובהרגשות של אהבה וחיבור ונותנת לנו מקום של חירות וביטוי עצמי. מיניות חיובית מחייבת כבוד ורספקט לבני הזוג שלנו, לרצונות שלהם ולעמדות שלהם.
אסביר ואפרט.
מיניות יכולה להיות מאיימת ומפחידה. היא יכולה להיות פוגענית ואמצעי לשליטה. יש אנשים רבים שלא יכולים להתייחס למיניות של עצמם בצורה נכוחה, קל וחומר למיניות של אדם אחר. יש הרואה בכל ביטוי מיני סכנה ואיום על שלום העולם, שלום הדת או שלום המשפחה. במשך מאות שנים, בחברות שונות, המיניות של נשים באופן כללי היתה מדוכאת על מנת להבטיח שליטה של גברים על פני הנשים או לחלופין מחשש שמא היא תפר את הסדר החברתי. יש הרואים בכל ביטוי מיני פגיעה בצניעות ובערכים מקודשים לדתות השונות וכמובן, גם לדת היהודית. במונח 'ביטוי מיני' אני מתכוון לדיבור על הנושא, לצורת התנהגות או לבוש, או אף במחשבה.
בדת היהודית עבור בחור או בחורה רווקים מגיל ההתבגרות המינית שלו ושלה ועד שהם יתחתנו, כל מעשה מיני, מבט, מחשבה או דיבור ייחשבו לחטא מיני (בשפה דתית: הרהורי עבירה, שמירת עיניים, שמירת הברית, שמירת נגיעה ועוד ועוד). לכן במשך שנים רבות, הביטוי המיני הטבעי של האדם הדתי מתקשר לשלילה בלבד.
הרבה פעמים החינוך המיני בבתי ספר [הכלליים, לאו דווקא הדתיים] מתקשרים רק לצדדים השליליים של המיניות: מוגנות מינית, כלומר: איך לא להיות פוגע מיני או נפגעת מינית. ואיך להישמר מהריון לא רצוי. מעט מאד מדברים על עונג, רצון, הנאה, יצירה, חופש, שחרור, אהבה, איחוד וצדדים אחרים יפים של המיניות.
האם יש מקום לחששות אלו? בוודאי ובוודאי שכן.
הכח המיני הוא כח חזק מאד. עליו בנוי קיום העולם. ללא יצר מיני, לא יהיה את כח היצירה. בכל התחומים. גדולי היוצרים הם לרוב גם אנשים מאד מיניים. "כל הגדול מחבירו, יצרו גדול ממנו". אנו רואים אנשים שבנו את עצמם ואת חייהם והם מאבדים את הכל בעבור ביטוי מיני לא במקום או לא ראוי. פעמים רבות יצר השליטה ויצר המיניות מתערבבים.
היהדות רואה במיניות כח גדול, שיש מצד אחד לבטא אותו ומצד שני להישמר ממנו. הביטוי צריך להיות במסגרת עם גבולות, אחרת הוא עלול להתפרץ ולהרוס את האדם ואת משפחתו. לכן ישנם כל כך הרבה הגבלות על המיניות בהלכה.
יש אידיאולוגיות הדוגלות בחופש מוחלט בתחום המיני. לשיטות אלו, כל הגבלה בתחום המיניות, הרי היא מגבילה את חופש האדם ואת זכותו לבוא לידי ביטוי. על כן הם מתנגדים לכל סוג של הגבלה. לפי שיטה זו: אדם צריך לבטא את עצמו בדיבור, במחשבה ובמעשה מבחינה מינית ללא שום סייג. אם עכשיו הוא רוצה לבצע מעשה מיני עם אדם זה או אחר, אז לאחר קבלת הסכמתו, הדבר מותר. בעצם, זו ההגבלה היחידה. קבלת הסכמה מהאדם האחר. מעשה של אחד יכול להיות פגיעה בשני, ולכן, חייבים לקבל את הסכמתם (וזו הסיבה שקטינים הם מחוץ להסכמה). אך אם יש הסכמה הכל מותר.
מיניות של הסכמה בלבד עלולה לדרדר את המיניות למקום של בנליות של המיניות. למקום של מיניות ללא עומק, למיניות של פריקה ושל איבוד העומק והקסם של הייחוד המיני בין שני בני אדם שהמיניות שלהם מבטאת הרבה יותר מאשר "הסכמה" בלבד. לכן, מיניות של הסכמה בלבד, אינה מיניות חיובית.
ההגדרה שלי למיניות חיובית היא כלהלן:
משיכה ופעילות מינית שנעשית מרצון מלא של שני משתתפים בוגרים, פנויים ובאופן פרטי. למחויבים להלכה אני מוסיף: במסגרת של קדושת הנישואין ובטהרה.
אסביר כל פרט.
משיכה – יש משיכות שליליות. משיכה לילדים, לאשתו או הבעל של אדם אחר או כל שאר המשיכות . לא כל המשיכות שליליות ביסודם. משיכה לאיש או אישה יפים שהם לא שלי, היא לא שלילית ביסודה, אבל זו משיכה שצריך להימנע ממנה.
פעילות מינית – יכולה לכלול מגוון של מעשים. המעשה צריך להיות מכבד ולא מבייש את שני השותפים.
מרצון מלא – לא מספיקה הסכמה. הסכמה זה עבור עורכי דין. כאן אנחנו מדברים על שני בני אדם אוהבים שרוצם להעניק זה לזה ולעצמם. כדי להשתתף במשהו אינטימי כל כך, יש צורך לרצות להיות שם. לרצות ממש, לא רק להסכים.
[הערה: כל מי שהיה במערכת זוגית עשה מעשים מיניים לא-תמיד מתוך רצון עצמי אלא לבקשת השותף\פה. זה שאנחנו במערכת יחסים לא מחייב שהחשק המיני שלנו תואם. זה בסדר גמור לתת מתנות או להכין ארוחה לבעל או לאישה, על אף שאנו לא רעבים. אבל זה צריך להיות בשולי הקשר ולא משהו תדיר וקבוע].
שני משתתפים פנויים – אם המעשה נעשה מרצון של שני אנשים, אבל אחד מהם או שניהם במערכת זוגית אחרת, הרי עצם קיום היחסים היא פוגעת במערכת הזוגית הקיימת. לכן, הם חייבים להיות פנויים. מיניות חיובית לא יכולה להתקיים כאשר בעצם המעשה יש פגיעה באדם שלישי.
באופן פרטי – מעשים מיניים עושים במקום פרטי ומוצנע בין שני בני זוג. אין זכות לאף אדם אחר להיות שותפים בו. למעשה מיני ציבורי יש פוטנציאל של נזק וחדירה לרשות של אנשים אחרים.
למיניות חיובית על פי מסורת יש תוספת מיוחדת: במסגרת הנישואין וכשהאישה טהורה.
במסגרת הנישואין ובטהרה– כיון שכל חיבור מיני אחר הוא אסור על פי ההלכה. מיניות בתוך חיי הנישואין מחברים את המעשה המיני ליצירה האלוקית של בריאת העולם. זה מעשה שמחובר ליצירה של נשמות חדשות בעולם. המשפחה גם מהווה גבול ברור לביטוי המיני שיהיה מכוון לבני הזוג ולא לאף אדם שלישי מחוץ לזוגיות. מיניות ללא גבולות, כאמור, היא סכנה להרס חיי המשפחה וגידול ילדים במסגרת משפחתית אוהבת. מחוייבות של חיי נישואין מבטיחה שהזוג יצלח אתגרים בזוגיות גם כאשר לא תמיד הכי נעים וכיף.
בהלכה היהודית יש גם מחוייבות לקיום יחסים (מצוות עונה). מחוייבות מחנכת אותנו לרצות לקיים יחסים בבחינת "אחרי המעשים נמשכים הלבבות (ספר החינוך)". אבל מחוייבות יכולה להיות חרב פיפיות ולשמש כתירוץ של כפיית יחסי אישות על בני הזוג. זה לא מיניות חיובית בשום דרך. יחסי אישות בין בני זוג חייבת להיות רצונית גם ובנוסף לכך שיש חובה. אני רוצה להביא את כל כולי לחוויה המשותפת ביני לבין בן אדם אהוב בחיים שלי שכרתי איתה או איתו ברית אוהבים. אני רוצה שביטוי האהבה שלנו יבוא לידי ביטוי גם דרך הגוף. אני רוצה. לא מסכים ולא חייב.
תוספת: [על פי ההלכה היהודית, אין מקום ליחסי מין חד פעמיים בין זוגות (המכונים סטוצ). אכן ייתכן שהם עומדים בכל הקריטריונים לעיל של מיניות חיובית, אבל ההלכה אינה מכירה באפשרות של מיניות מסוג זה].
שמירת טהרה המשפחה מבטיחה ריתמוס קבוע של חיי משפחה ולא קו ישר. ה'רצוא ושוב' של תקופות האיסור והמותר, של תקופות המגע והחוסר מגע, תורמים לחוסר סטטיות בחיי הזוגיות ולהתרגשות מחודשת מדי חודש. ביחד עם זה, יש זוגות שמוצאים את תקופת האיסור הארוכה מדי חודש מאתגרת את הזוגיות שלהם. הטהרה גם מחברת את הזוג לחיי טהרה של בית המקדש. בהיות טהרת הנדה השריד היחיד לדיני הטהרה של תקופת המקדש. הטהרה מביאה חיים רוחניים ומימד אחר לתוך חיי הזוג היישר מבית המקדש.
לסיכום, מה אנחנו רוצים? לאן אנו שואפים? המיניות שלנו היא כמו בן דוד אבוד שפתאום נחת בביתנו ואיננו יודעים האם הוא בן משפחה כשר או ממזר. הלנו הוא או לצרינו. אני מקדיש מאמצי חינוך רבים על מנת להפוך את המיניות האישית שלנו למיניות חיובית. אני בטוח שבכך יהיו יותר זוגות מאושרים בישראל שיגדלו את הילדים שלהם מתוך שמחה ואהבה. אני בטוח שחינוך למיניות חיובית מגיל צעיר יפחית בצורה ניכרת את הפגיעות המיניות ואת התסכולים המיניים של רבים. אני גם סבור שביהדות יש מתכון ייחודי של שילוב של רוחניות וגופניות שרוב דתות העולם לא הצליחו לעמוד על סודה והיא המיניות החיובית.